Amit a vakfociról tudni érdemes
![Amit a vakfociról tudni érdemes](https://erteksziget.cdn.shoprenter.hu/custom/erteksziget/image/cache/w194h101/spots/magazin/epm-vakfoci5.jpg.webp?lastmod=0.1722944498)
A vakfocit ma még kevesen ismerik hazánkban. Először mindenki csodálkozva kérdezősködik, majd megérti, hogy a vakfoci egy olyan fogyatékos sportág, amit a látássérült emberek egyre jobban kedvelnek. De vajon milyen is ez a foci, kik és hogyan űzik? Vajon eltérnek a játékszabályok, vagy egyáltalán mire is hasonlít a vakfoci? - ebben a bejegyzésben épp ezeket szeretnénk megmutatni Önnek.
tovább olvasom...
A vakfoci a világ egyik legnépszerűbb sportága a látássérültek körében. Bár igen fiatal múltra tekint vissza, de máris jelentős szerepet tölt be a vak és gyengénlátó emberek mindennapjaiban, akár szabadidős, vagy versenysportként tekintünk a kezdeményezésre.
A vakfoci kezdetei
Hazánkban is csak a néhány éve kezdődtek a rendszeres vakfoci edzések a Látássérültek Szabadidős Sportegyesülete szervezésében, azaz elmondhatjuk, hogy a sportág 2011-től létezik hazánkban. Nagy lépés volt a hazai bajnokság és válogatott csapat létrehozása felé tett úton, hogy 2018-ban a Budapesti Atlétikai Klub, azaz a BAK is létrehozta a saját vakfoci szakosztályát, mely egyedülálló kezdeményezésnek tekinthető egy amatőr sportegyesület részéről.
A BAK fő célja az amatőr sport mellett a fogyatékos sport, azaz a vakfoci népszerűsítése, aminek elengedhetetlen feltétele, hogy minél nagyobb számban vonjuk be a fővárosban és a vidéken élő látássérült fiatalokat a kezdeményezésbe. A Budapesti Atlétikai Klub erejéhez mérten igyekszik elősegíteni a szabadidő hasznos eltöltését a rendszeres sportolás lehetőségének megteremtésével, valamint a szükséges eszközök, felszerelések biztosításával.
A vakfoci az elérhető sportágak közül a leghatékonyabban segíti a látássérült személyek integrációját, ugyanis a játék megkezdéséhez szükséges feltételek könnyen kiegyenlíthetők, így látó és látássérült személyek közösen is játszhatnak.
A közös sportolás során a látó és látássérült játékosok egyenrangú félként vesznek részt a játékban, illetve sok esetben a látássérült fél segíti a látó személyt a tájékozódásban.
A sportág, bár versenyszerű űzése viszonylag rövid időszakra nyúlik vissza, mégis viszonylag régen, az 1920-as években alakult ki Spanyolországban: speciális iskolákban és intézményekben játszották a vakfocit ebben az időszakban.
A sportág csak a 2004-es athéni játékokon került be a paralimpiai sportágak közé, az első világbajnokságot – mely brazil győzelemmel zárult -1998-ban szervezték Brazíliában.
A vakfoci játékszabályai
A vakfocit szabványméretű futsal pályán játsszák, leggyakrabban műfüves pályán. Az alapvető szabályok a Nemzetközi Labdarúgó Szövetség (FIFA) által elismert futsal szabályaira épülnek. A sportág a Látássérültek Nemzetközi Sportszövetségének (IBSA) vezetésével működik, amely 1981-ben alakult.
A vakfoci néhány elemében azonban mégis különbözik a futsaltól. Például a játékot egy csörgő hangot adó labdával játszák. A játékosoknak folyamatosan beszélniük kell a pályán, erre leggyakrabban a Voy (jövök) szót használják. Amennyiben ezt elmulasztják, vagy túl későn teszik meg, ezzel veszélyeztetve az ellenfél játékosát, a játékvezető szabadrúgást ítél. A pálya oldalvonalait palánk határolja.
Minden csapat 4 mezőnyjátékosból áll, akik szemmaszkot viselnek az egyenlő esélyek biztosítása miatt, mivel a nem hivatalos mérkőzéseken a szervezők dönthetnek úgy, hogy különböző látásmaradvánnyal rendelkező játékosokat is engednek pályára lépni. Ez Európa-bajnokságon, világbajnokságon és Paralimpián nem megengedett, ezeken az eseményeken külön kategóriában indulnak a vak, illetve az alig- és gyengénlátó játékosok.
A kapus lehet látó vagy gyengénlátó. Az esetek 99%-ában egy jól látó játékos áll a kapuban, ugyanis a feladata jóval összetettebb. Azon túl, hogy ellátja a klasszikus kapus feladatokat, kiemelten fontos, hogy szóban ő irányítja a védő játékosokat. Ezt akkor teheti meg, ha a labda a védekező harmadban van, vagy a játékot megállították. A kapus csak a kijelölt területén avatkozhat játékba, ez az alapvonaltól előre 2, oldalra 1-1 métert jelent.
A kapus mellett még 2 segítőtől kapnak utasítást a pályán a játékosok: a pálya középső ún. semleges harmadában az edző, a támadó harmadban pedig – az ellenfél kapuja mögött álló – guide irányít.
A vakfociban két kategória létezik, az egyikben a klasszikus vakfocit játszák, melyben csak teljesen vak emberek vehetnek részt, szemmaszkban és fejvédővel (ez opcionális), palánkokkal határolt pályán, csörgő futsal labdával - ezek a hivatalos IBSA mérkőzések.
A másik kategóriában pedig a gyengénlátó focit „művelik”, melyben gyakorlatilag a magyar aliglátó (kb. 0-10% látásmaradvány) és gyengénlátó (kb. 10-30% látásmaradvány) fogalmaknak megfelelő játékosok vehetnek részt.
A mai napig csupán az első kategória (B1) minősül paralimpiai sportágnak, a B2/B3-as kategóriában csak világbajnokság, illetve Európa-bajnokság létezik, de folyamatosan megjelennek a vakfoci kiterjesztése irányába mutató elképzelések, új javaslatok.